Překlad: Martanius Časování: Martanius www.titulky.com
Když jsme se s Ruth přestěhovali do Brooklynu, bylo tu moc krásně.
Mohli jsme žít i v Nebrasce, být blízko našich přátel.
I když to tady už vyšlo z módy, tak to není špatný místo pro někoho jako já.
A líbí se nám tu, což je dobře,
protože si nic jiného nemůžeme dovolit.
Dobré ráno pane Rahime.
Dobré ráno pane Carvere. Dobré ráno i tobě, Dorothy.
Takže, zítra je ten velký den.
Připraveni na stěhování?
No, nevím.
Já bych odsud padal hned, kdybych mohl.
A kam by jste šel ?
No kam asi ? New York je nejlepší město na světě.
Haló. Ahoj.
Ruth?
To je jak mluvit s mrtvolou z Titaniku.
Ruth!
Ruth.
Uh... co mám koupit ?
The Times.
Ztrácíš se mi.
Alexi, zastav na chvilku. Jsi u dveří?
Poslouchej. Jo, je to na stojanu.
Lily je tu. Musím jít.
Jo, už je tu. Pak se uvidíme.
Vážně,
teto Ruth, nevím jak to s Alexem zvládáte.
Je mi 40 a podívej na mě.
Ježiš, asi začnu cvičit.
Uh... promiňte, kde jsou noviny?
Teto Ruth, tohle schovej.
Zítra to pořádně rozjedeme.
Tohle mi dala tvá matka.
No jo...
Kéž by tolik nekouřila.
Myslím, že lidé už moc často nedarují popelník, co ?
Už ani nevím, jestli je pořád vyrábějí.
Všechno tu musí být prosvětlené.
Světlo rovná se peníze. Pamatuj.
Kolik myslíš, že přijde lidí?
Kdo ví ? Ale potřebujeme hlavně ty seriózní.
Vždycky to jsou čumilové.
Ti, kteří se jen dívají, jak ostatní žijí.
Mají z toho pak lepší pocit.
Nebo horší. Kdo ví?
Když chceš něco prodat, nesmí tu být nepořádek.
Čím méně, tím lépe.
Všechny knihy pryč.
Chekhov Dáma se psem
Tuhle knihu jsem ráda dětem předčítala.
Holky to zbožňovali,
ale co vím, tak kluci moc ne.
Už jsi Alexe přemluvila?
No, pořád neví jistě. Znáš umělce.
Když se má něco dít, tak je to problém.
Však já ho přemluvím.
Víš přeci, že z toho může být i milion dolarů.
Ber nebo nech být.
Před dvěma lety možná i víc.
Tehdy by se o to prali.
Sousedé se hodně změnili.
Už je to lepší. Samí hipík.
A zbohatlík.
Matky s kočárky, co stojí stejně jako auto.
A jejich manželé, bankéři, co pořád zírají do těch svých chytrých telefonů.
Ale přecházení silnice zrovna, když prodáváte akcie, mě nepřijde moc chytré.
-Hej! -Hej! Bacha kam šlapeš!
Sousedé si zrovna pořídili obchod s občerstvením.
Už tomu chybí jen nápis "Moderní civilizace".
A Apple Store.
Ale přes to všechno, mě bude tohle místo chybět.
Tak pojď Dorothy, notak, pojď. Neboj se.
To je ono. Hodná.
Dobré ráno, pane Carvere.
Oh, ahoj Eriko.
Jste připraveni na ukázku bytu?
Myslím, že ano.
Už to není jako dřív, víte?
No, uvidíme jak to dopadne.
Až zítra ráno vstaneš,...
tak to dej vařit.
-Vytvoří to takovou vůni domova -Dobře.
Tohle funguje vždycky.
Doufejme, že se to lidem zalíbí.
Je to tu hlavně pro mladé. Však víš, ty schody.
Tak pojď.
Vím, že už nemůžeš.
Ani já. Tak pojď.
No jo. Pojď.
Nech mě to zkusit.
Vím, jak otevřít dveře.
-Dej mi to. -Mam to.
Co to děláš?
Co myslíš, že dělám?
Nesu svou nevěstu přes práh.
Jakou nevěstu? Už jsme spolu 2 roky.
Pořád se ti líbí?
Líbí?
Miluju ho.
Podívej, toho světla!
Zdravím, jsem Alex Carver. Zrovna jsme se přistěhovali.
-Oh, ahoj Alexi. -Ahoj.
Ahoj Dorothy.
Užila sis procházku, zlatíčko?
Zítra je velký den. Jste připraveni?
Ano.
Co to je cítit?
To je skořice. Dodává vůni domova.
Je to cítit jak bordel.
-Opravdu? -Ano.
A jak je cítit bordel, pane?
No, úplně stejně.
Takže, v 9 ráno přivedu první zájemce, Schuylerovi.
9 ráno? Proč ne 6 večer?
Ale notak, Alexi. Slíbil jsi to.
To aby sem přišlo co nejvíc lidí.
A taky by bylo skvělé, kdyby sis uklidil svou pracovnu.
Jelikož je to krásný pokoj, ale se vším tím bincem vypadá menší.
-Kromě toho... -To je skvělé.
Dopadne to skvěle.
Dobře. Děkuju Lily.
Nemůžu se dočkat.
Měj se Lily.
Měl bys na ní být hodnější. Udělala toho pro nás tolik.
Hrozně mluví.
No, tak to je pravda.
Tady jsem přes 40 let pracoval.
Kde budu malovat příští rok?
Bude tam výhled? Budou tam vůbec okna?
Myslím, že by mohli být támhle.
Dobře, dobře. Tady, tady, vezmu to.
Dobře.
-Všechno v pořádku? -Mám to.
-Ruth. -Co?
Děláme chybu.
A co s tím mám dělat, Alexi?
Už je to v novinách.
Já jen nechci, aby nás Lily popudila, jako to bylo s její matkou.
To jen proto, že Sára byla nemocná. Notak.
A kam půjdeme?
No... s milionem dolarů můžeme jít... vlastně kamkoliv.
MOŽNÁ dostaneme milion.
Krom toho, koupě místa jako je tohle, bude stát další milion.
A to nepočítám stěhování.
No, tak si koupíme levnější.
Neopustím New York.
Neodejdeme z New Yorku.
Vše co potřebujeme je místo, kde budeš moci malovat. A výtah.
Schody zvládám líp než Lily.
Teď třeba ano, lásko, ale...
co potom?
Uvidíme.
Víš...
četl jsem o těch ukázkách bytů.
Lidi kradou.
Tak jo, přibiju nábytek k podlaze. Dobře?
Nelíbí se mi, že se nám tu lidi budou hrabat ve věcech.
Nemusíš tu být. Nemusíš tu být.
Můžeš jít na procházku. Můžeš se jít podívat na film.
Jo, možná půjdu.
Není to nic závaznýho.
Nikdo nic nepodepisuje. Nikdo.
Co se děje, zlatíčko? Copak je?
Copak?
Alexi, něco je s Dorothy.
-Co? -Co se děje?
Klepe se. Já nevím.
Klepe se, a když jsem jí zvedla, tak kňučela.
Co se děje, holka?
Já nevím, asi má bolesti.
Možná bychom ji měli vzít k veterináři.
Nejspíš to nic není.
-Ne... -Pamatuješ, loni?
Stálo nás 700$ zjistit, že má prdy.
Jdi pomaleji Ruth, ať nespadneš ze schodů.
Klepe se, protože je rozrušená.
Teď by se nám výtah hodil, nemyslíš?
Třeba jo, ale žádný nemáme.
Co se děje?
Myslím, že má něco se zády.
-Chcete odvoz? -Ano. -Prosím, prosím.
Taxi!
Oh, díky bohu.
Někde hoří?
Williamburgském mostě je prý kamion s benzínem.
Pořád něco, co?
Děkuju, pane Rahime.
To je v pořádku. V pořádku. Hodně štěstí s pejskem.
Kamion blokuje 2 jízdní pruhy.
Přesně tak, Briane.
Veškerá doprava v Manhattanu teď stojí...
To mluví o tom mostu ?
-Můžete ztlumit tu hudbu, prosím ? -Ano.
Prosím, děkuji.
...ze zastavil na Williamburgském mostě...
před pár minutami.
Starosta žádá všechny občany, aby jezdili jen v nezbytných...
Pořád nic neslyším.
Co? Ty sis zapomněl naslouchátko ?
Nějaký kamion se zastavil na mostě, nic víc jsem neslyšel.
Teď starosta říká lidem, aby v noci nejezdili po městě.
Nemůžeme jet přes tunel ?
Bohužel. Všude je zmatek.
Copak máte se psem ?
To ještě nevíme.
Možná snědl igelitku.
Můj pes jednou jo, byl vážně nemocný.
To je mi líto.
Děkujeme.
Drobné si nechte. Děkujeme.
Ach bože. Jdeme.
Tak hodně štěstí s pejskem.
Ráno se ukáže, jestli snědl igelitku.
-Mám to, mám to, mám to. -Zavřeš ? -Jo.
Chceš, abych ji nesl ?
Ne, ne, mám jí. Už jsme skoro tam, zlatíčko.
Notak, zlato. Ach bože.
-V pořádku ? -Jo, v pořádku.
Našla jsem jí v čůránkách v kuchyni na podlaze.
A když jsem ji zvedla, tak kňučela.
-Rozumíte ? -Ano, Ano, Ano.
Dobře, Dorothy. Tak se na to podíváme.
Je to pravděpodobně nalomený obratel,
ale budeme muset provést rentgen,
-abychom měli jistotu. -Rentgen ?
Není to drahé ?
Alexi. Alexi.
Jen se ptám, Ruth.
Není to moc levné, pane Carvere.
Kolik ?
Asi 1000$
-Dobře. -Jo, dobře.
Měli bychom začít hned.
-Jo. -Dobrá.
Dobře..
V pořádku Dorothy, v pořádku.
Jen klid, Dorothy.
Myslíš, že se uzdraví nalomený obratel ?
Kdo ví.
Musíme být připraveni na nejhorší.
Notak, Alexi, to neříkej.
-Je jí už 10 let Ruth. -Já vím.
Ale 10 není až tak moc.
Ve psích letech jsi starší než ona.
Oh... díky.
Zlomenina je mezi T-13 a L-1.
Jsou to tak 2/3 od shora páteře.
Dobře.
Nejlepší by byla operace.
Co když to nespravíte ?
No, zvířata se velice dobře přizpůsobují, paní Carverová.
Viděl jsem ochrnuté psy co žili celý život na kolečkách.
-Kolečkách ? -Ano.
Ano, ale nepředbíhejme.
Nasadíme nějaké steroidy.
A mezitím můžete jít domů.
Ráno vám zavoláme.
-Dobře? -Dobře.
Jen si přeju, abychom ji tu nemuseli přes noc nechávat.
Jen se do ní nesnažte vcítit.
Zvířata se přizpůsobují mnohem rychleji než my.
-Nevědí co bylo, víte? -Dobrá.
Berou věci takové, jaké jsou.
Neřekneme, jak daleko jsme schopni zajít ?
O čem to mluvíš ? Co tím myslíš ?
Chci říct, že musíme myslet realisticky, Ruth.
Víc peněz už utratit nemůžeme.
A slyšela jsi doktora. Zvířata žijí v přítomnosti.
A k Dorothy by to taky nemuselo být fér.
Možná to budete chtít zvážit.
Počkat, co ?
Zítra zavolám.
Děkuji, pane doktore.
Promiň, ale co to je ?
Tohle je prohlášení o neoživování.
Co ? O čem to... Počkat.
-Ruth. -Ne.
Proč jsi to podepsal ?
Musíme být realisté, Ruth.
Alexi, tohle rozhodnutí není na tobě.
Musíme udělat vše, co se dá.
A taky uděláme. Ale co když už se nebude dát nic dělat ?
Vždycky se něco dá, Alexi.
Jen si myslím, že by to pro ni mohlo být vysvobozením.
Jasně.
Proč ty vždy...
Proč si hned myslíš, že všechno skončí špatně ?
Protože se připravuju na nejhorší a doufám v to nejlepší.
Myslíš, že to po 40 letech nevím?
-To je šílený. Takhle se hádáme už po tísícáté. -Tohle není hádka
To mi neříkej. Tohle není hádka, ale rozhovor Alexi.
Tak fajn. Rozhovor, hádka, říkej tomu jak chceš.
Dělám jen to, co je podle mě správné.
Tak dobře. Ale podle mě je to zbytečné,
protože podle mě bude Dorothy v pořádku.
Psi s poškozenou páteří
Poškozený páteřní obratel u psů.
K žádné změně stále nedošlo.
Řidič nebyl nalezen.
New Yorkští policisté toho zatím moc neřekli, ale...
Policie identifikovala podezřelého jako Abdula Pamira.
Už víme kdo to je, ale otázkou zůstává, kde je ?
Co chce dělat ? A proč utekl ?
Vzal sis prášek ?
Ano, lásko.
Děkuji, Julie.
Mluvil jsem s několika lidmi, kteří byly na mostě,
když se tu kamion zastavil.
Prý jen předpokládali, že...
Půjdu na střechu.
Dobře.
Viděl jsi to co já ?
Larry, to ne!
Šťastný odchod do důchodu.
Díky za nic. Jo, jen mi to přej.
Bože! Tohle je trapný.
Copak lásko? Co to je? Bože...
Co to asi je? Děkuji moc. Miluju tě.
Uh-oh, to je takový...
Počkat, tady něco nehraje.
Něco... Nevím co to bude.
Ach ne, tady to je! Trable, trable!
Trable!
To budou trable.
Oh, ty jsi roztomilý.
Jak jí pojmenujeme ?
Co myslíš? Už vím, už to mám.
Dorothy. Jo. Dorothy.
Už nejsi v Kansasu, Dorothy. Podívej, ach bože.
Tolik tě miluju.
Taky tě miluju.
Myslela jsem, že se díváš na zprávy, zlato.
Nic nového tam není.
Jen pořád to samé dokola.
Myslím, že se lidé cítí bezpečněji, když něco slyší.
Podívej. Co myslíš?
No, jsou trochu menší, ale... máme rajčata.
Kolik jsme jich měli loni? Šest? Sedm?
-Osm. -Osm?
To by mohlo být tak 9$ za kus.
Mohli bysme jít na Four Seasons, a ještě by nám zbylo.
Půjdu trochu uklidit, dobře ?
Zítra můžem uklízet.
Ti lidé mají zítra přijít v 9:00
a Lily mě napsala celý seznam věcí, co je třeba udělat.
Nikdo o to stejně nebude mít zájem.
To nevíme.
Ty by sis snad koupila byt zrovna teď ?
Že ty jsi rád z celé té věci okolo toho mostu, co ?
Jistěže. Všechno jsem si to plánoval, abych to mohl zítra Lily pokazit.
Nemysli si, že se ti to vyhne.
A nezapomeň, slíbil jsi Lily, že si uklidíš pracovnu.
Je tam hrozný nepořádek, Alexi.
Právě se na místo dostavili pyrotechnici,
se roboty detekující výbušniny ve vozidle.
Most je nyní obklopen policií.
-Haló ? -Máme neověřené zprávy,
-že se ve vozidle nachází bomba. -To je Lily.
A co všechno to s tím mostem ?
Teto Ruth, prosím tě, prodala jsem byt v Tribece den po 9.11.
Možná nás nečeká žádný nával, ale přijdou hlavně ti seriózní, ty které potřebujeme.
Příjdu hned zítra v 8:30.
Dobře, dobře. Děkuju.
...pohřešovaný řidič Abdul Pamir.
Nyní vám ukážeme fotku z Pamirovi sociální stránky.
Nemá na sobě tradiční muslimskou pokrývku hlavy ?
Ano, Briane. Říká se jí khimár...
Jo, Lily zítra přijde s prvními zájemci v 8:30.
Tomu už nic nezabrání.
Jak tomu říká Lily ?
Binec.
Kdo by si kdy pomyslel, že má celoživotní práce nebude stát za víc než tenhle pokoj.
Ale jak bych mohl zahodit milion dolarů ?
Nemám nic co bych Ruth dal, kromě tohohle...
...bince.
Oh...
Notak.
Jo, tady!
Ano ? Oh, zdravím, pane doktore. Ano, to jsem já.
Dorothy je stabilizovaná, takže bych rád hned zítra začal s operací, abychom ji příliš nestresovali.
-Lásko? -Jo?
Pan doktor by rád zítra ráno začal operovat.
Ano. Také má šelest na srdci.
Ano.
Ano, dobrá. Ano, samozřejmě.
Říká, že čím déle budeme čekat, tím více se bude stresovat.
Jakou má šanci?
Jakou má naději?
Okolo 40-60 procent.
40-60?
Na úspěch?
Neručím za to. Nejsme si jistí.
Takže, chce do toho jít ?
Ano, ano chceme.
Měl bych vám také říci, že operace vyjde minimálně na 10 000$
10 000$?
Ano.
To je hodně peněz. No, já nevím...
-Ukaž, promluvím si s ním. -Oh, dobře.
Doktore? Tady je pan Carver.
-Haló? -Haló?
Co se děje?
-Nejde to. Haló? -Co? Oh!
Je tam někdo?
Doktore, tady je pan Carver.
Ano.
Poslouchejte, chci, aby jste udělali vše pro záchranu Dorothy.
Nehledě na to, co jsem podepsal.
-Na penězích nezáleží. -Dobrá.
Jen, udělejte vše co je možné.
Uděláme.
Co?
Však víš.
Tady na WZRZ máme úplně nový den. Čas na zprávy z New Yorku.
Na Williamburgském mostě doprava stále stojí.
Za chvíli se nám odtamtud ozve Cynthira Piermont.
Ale nejdříve tu máme studio plné novomanželů.
Právě jsme se dozvěděli, že dle policie, podezřelý...
Abdul Pamir, pochází z Uzbekistánu.
Ahoj.
-Podívej. -Co?
"Nebezpečí na mostě!"
Napsali to jak nějakou katastrofu.
Několik Pamirových spolupracovníků nám prozradilo, že je to tichý a hodný mladík.
Uvidíme, kdo se nám to cpe do realitky.
Právě jsme na cestě do Qeensu, kde jeho rodina učiní prohlášení.
Z místa právě živě vysílá Logan.
Abdul Pamir je zbožný, slušný a starostlivý syn.
Ano. Narodil se v Uzbekistánu,
ale před dvěmi lety se stal hrdým Američanem.
Vše co chceme je, aby se v pořádku vrátil domů.
Ano?
Tady doktor Kramer, paní Carverová.
Oh, doktor Kramer. Lásko, lásko, to je doktor Kramer.
Dobré zprávy jsou, že operace Dorothy proběhla úspěšně.
Ale když se probouzela, tak měla záchvat.
Počkat, záchvat ?
Mám obavy.
Musíte si uvědomit, že už není štěně.
Anestetika by měla vyprchat během pár hodin.
Zavolám vám hned, jakmile se dozvím víc. Dobře ?
Děkujeme, doktore.
No, tohle mi nepřijde jako dobrá zpráva.
Dobrá. Vypni televizi, lásko
Dobře, ale já je nechci vidět.
Tak se schovej.
Dobré ráno.
Toto jsou Schuylerovi. Toto je paní Carverová.
Ach, prosím. Říkejte mi Ruth.
Já jsem Jenny.
Dobrá. Ráda vás poznávám. Jen pojďte.
Kde je Dorothy?
No, zotavuje se z operace a...
Jinak, můžete si pořídit zvířátko.
My nemáme zvířata.
Všimli jste si, jak ta chodba zvětšuje prostor ?
A když se podíváte na tu kuchyň.
Máte tu světlo z obou stran.
Vlastně, když ráno děláte snídani, je to skoro na sluneční brýle, protože je tu spousta světla.
-Takže, pokoj pána a paní domu je zde. -Pána a paní domu.
Haló. Jo. Zrovna se na jeden díváme.
Připadám si jak u babičky.
Já vím. Kdo by teď něco kupoval s těma sračkama co se dějou.
-Takže, tady je prádelna. -Jo.
A tady je opravdu velká skříň.
Líbí se mi ta dřevěná podlaha.
Nesnáším ty parkety, co máme u nás doma.
Kdo vůbec vymyslel parkety ?
-To nevím. Je to jak chodit po šachovnici. -Přesně.
-Tady je koupelna. -Jenom jedna?
-Ano. -Už jsem ti to říkala, miláčku.
Ježiš. Jo, poslouchám.
A druhý pokoj. Promiňte.
O, zdravím.
Toto je pracovna mého muže.
A já jsem její muž ve své pracovně. Jak se máte ?
Jo, vydrž chvilku.
Není tohle krásný výhled, lásko?
Jo, pěkný.
Mohl by tu být dětský pokoj.
Nebo biograf.
Má pravdu, lásko.
Bude tady spoustu místa, jakmile dáme pryč všechny ty věci.
Ne, řekli jsem, že to nebudeme dělat.
Poslouchá mě vůbec někdo?
Manžel pracuje na finančním úřadě.
Pracoval. Pracuje.
Posledních pár let pro nás bylo těžkých.
Proto jsme museli prodat náš dům v horní části města.
To je v pořádku.
Naši terapeuti říkají, že bychom si neměli dělat velké naděje.
Říkala, že to pro nás bude nejlepší.
Bylo by skvělé, žít na místě jako tohle.
My ani víc nehledáme.
A kdo ano, že?
Pravda.
Taky můžete žít v krabici pod mostem.
Tato ulice je velmi frekventovaná.
-Děkujeme, že jste nám to tu ukázali jako první. -Prosím. S potěšením.
-Chcete ukázat východ ? -Dobrá.
-Děkuji -Dobrá, dobrá.
To docela šlo.
Jo, ty další už budou lepší.
Horší být nemůžou.
Přestaň.
Lásko.
Takže mám dobré i špatné zprávy.
Dobře.
Líbil se jim váš byt, nebo alespoň jí.
Na čemž obvykle záleží.
Líbí se jim okolí.
Ale mají trochu obavy z toho na tom mostě.
Notak. Za týden to bude pryč.
Ano, to jsem jim řekla, ale prý že když se to stalo jednou...
Co se děje?
...že žádná výbušnina nebyla nalezena.
Nicméně policie stále nevyloučila možnost, že by podezřelí mohl být ozbrojen.
Pořád si myslí, že to je terorista ?
Ani to neví jistě.
Jestli něco uvidíte, řekněte to ještě dnes. Rok po 9.11.
Ah! Jsou tu další.
Zdravím. Pojďte nahoru.
Má u sebe nějaké odpalovací zařízení? Nemá sebevražedné sklony?
Stále je tu více otázek než odpovědí.
-Skvělé. -Proboha.
Braine, pravdou je, že police nemůže nic vyloučit, dokud se podezřelí nevypátrá.
Také nemůžeme potvrdit, že u sebe má nějakou bombu.
Tak proč o tom pořád mluvíte ?
Protože musí pořád o něčem kecat, když nic jinýho není.
Dobrá, dobrá.
Už jdu, už jdu.
Dobře. Tak jdeme na to.
Dobré zprávy. Žádnou bombu nenašli.
Už našli řidiče?
Ne, ještě ne.
Paní Carverová?
Ano. A jak se jmenuje váš pejsek?
-To je Harold -Můžu si ho pohladit?
Ne, ne ne. Má na sobě vestu.
Promiňte.
Trénujeme ho jako slepeckého psa.
Stále ho učíme rozdíl mezi povinností a zábavou.
Paní Carverová, já jsem Annie, Annie Meyer.
Zdravím. Víte, i my máme psa.
Snad tu teď není.
Ne, je v nemocnici. Zotavuje se z operace.
Wou! Harolde! Zastav!
-Zastav, Harolde! Sedni, sedni. -Musí cítit našeho psa.
I tak by to neměl dělat.
Je ještě mladý, Millicent.
To si pamatuj, až tě stáhne pod auto.
Harolde. Ne!
Není tohle krásná kuchyň?
Podívejte. Toho místa, toho světla.
Když si tady děláte snídani, tak musíte mít sluneční brýle.
-Pravda ? -Možná. Nevím.
Takže, pojďme do...
Obývák je přímo támhle.
-Mohu? -Ano, ano.
-Proboha. -Nesahejte na psa.
Promiňte, promiňte.
Tady je obývák.
Opět je tu spoustu světla.
Ano, je to krásné.
A tady je myslím...
Nazdárek.
Ne, ne Harolde. Harolde. Promiňte.
Ještě není vycvičený, takže...
Wau. Je to je pěkný pokoj.
-Že ano? -Děkuji.
Harolde slez. Nech ty obrazy.
To je v pořádku. Třeba si nějaký koupí.
Chcete vidět ložnici?
Dobře.
-Ano. -Je to hned tady.
Oh, tenhle je krásný.
-V pořádku? -Ano.
-Promiňte. -Promiňte.
Každý je tu kritik.
No, tak co říkáte ?
No, viděla jsem lepší.
Máte zájem?
Já? Proboha, ne.
Jen se ráda dívám. Chodím na všechny prohlídky.
Píšu o nich knihu.
Knihu. Tak to jo.
Děkujeme za návštěvu.
Lidi to opravdu zajímá.
-Jsi si jistá? -Jo, jo.
Pátrání po Abdulu Pamirovi stále probíhá.
Došlo k několika nepotvrzeným zprávám, že byl spatřen. Také fotografie z mobilu, ale stále někde je.
Dobré zprávy z mostu, Briane.
Kamion byl přemístěn a všechny pruhy jsou znovu volné.
Dovolte.
Oh, prosím nedělej to, zlatíčko. Rozbiješ to.
Justinovi neříkáme "ne".
No tak mu to řeknu já.
My mu to radši vysvětlíme.
Justine, víš proč je neslušné si takhle hrát s vypínačem ?
Je mi to u prdele.
-Rozkošné. -Děkuji.
Jen nahradit Francouzské dveře skleněnýma.
To korunkové lití dát pryč.
A uvidíme jestli to tu ty nosníky budou zdobit nebo ne.
Oh, nevíte jestli mě tu domovní družstvo povolí návštěvy pacientů ?
Jaké pacienty ?
Jsem psycholožka.
To jste na správném místě.
A tahle zeď. Co tu ta zeď dělá ?
Drží strop. Možná ?
Děkuji.
Uvidíme jestli bychom mohli tuhle zeď dát pryč a trochu to tu zvětšit.
Bůh ví, že je to třeba. Dát sem dvojitá okna.
Ujistit se, že se postarají o tyhle krámy.
-Promiňte. -Ano.
Ta vana v koupelně, proč tam je ?
-No, byly jsme s manželem v Brentfieldu a viděli jsme tam tuhle starodávnou... -Děkuji.
Ujisti se, že Roberto dá pryč ty věci.
Upadlo to.
Díky.
Doufám, že tu na to dáváš pozor.
Doufám.
Kéž by vypli tu televizi.
Já vím. Už jsem jim to řekla dvakrát, ale oni...
-Možná bychom měli udělat popcorn. -Oh, ne. To ne.
Promiňte. To jste vy takhle vymalovali tu koupelnu ?
Ne. Byly jsme přes noc pryč a někdo se sem vkradl a vymaloval koupelnu.
Děje se to tu často?
Všimli jste si, že je v koupelně okno?
Je to opravdu ojedinělé. Pojďte.
Co to děláš?
Nic. Nic.
Myslím, že bychom se měli jet podívat za Dorothy.
-Ne, ne. -Ano.
Doktor říkal, že zavolá hned jak se něco dozví. Řekl to. On...
-Oh, promiňte. -Ano.
Můžu si pěstovat květiny na požárním východu ?
Je tu střecha.
-Opravdu ? -Ano.
Můj manžel si tam pěstuje rostliny.
-Vážně ? -Ano.
To má dobrý.
Já je pěstuji z lékařských důvodů.
Oh, doufám, že vám to nevadí.
Musím si vždy lehnout, abych poznala, jestli mi to tu bude vyhovovat.
Chci říct, že tady asi budu trávit nejvíce času, že ?
Asi no.
Proboha.
Tohle je úžasný byt.
Ano. Je tu pěkně.
Nevadilo by vám, kdyby jste tu zhasla světla ?
Ne, ne.
Děkuji.
Nadělají spoustu hluku, že ?
No, obvykle ne.
Jak dlouho už tu žijete?
40 let.
To je pěkný výhled.
Jo.
Jo, je pěkný.
Chceš si ho koupit?
Moje máma.
A kdepak je?
Nejspíš teď leží na vaší posteli.
Vážně?
Vždycky to dělá.
Ale nebojte. Nekoupí si ho.
Nemáme moc peněz.
Koukám.
Proč ho prodáváte?
Dobrá otázka.
Vy máte psa?
Jo.
Teď je v nemocnici.
Co se stalo?
Je už stará.
Jak se jmenuješ?
Zoe.
Zoe?
Pěkné.
Co to je?
Tohle, Zoe, je gramofon.
A slouží k přehrávání nahrávek.
Těmto nahrávkám se říká LPčka, což znamená long-play.
Funguje to tak, že vezmeš tuhle páčku,
je v ní malá jehlička,
a velmi opatrně ji položíš na desku.
Tahle se mi líbí.
I mě.
Kdo to je?
To je moje manželka.
Líbí se mi její brýle.
Dříve jí všichni záviděli.
Kolik ti škola platí za modeling?
5 dolarů.
Vlastně 10$, když to trvá déle jak 3 hodiny, takže si dejte na čas.
Peníze se mi hodí.
Stejně nikam nespěchám. A už vůbec ne takhle oblečená.
Vy jste veterán ?
Jo.
Vietnam?
Nerad ve své pracovně mluvím o politice nebo náboženství.
Proboha.
V mojí rodině je to jedno a to samé.
Jste připraven ?
Počkej.
Chtěl bych s tebou zkusit něco trochu jiného.
Mám volat policii?
Jak dlouho máš ty brýle?
Tyhle? Nevím...
Od doby, co jsem byla malá.
Na. Vem si tyhle.
Ne.
Proč ne?
Tak zaprvé, přes ně nic neuvidím.
No, jediný kdo potřebuje něco vidět, jsem tu já.
Jistě, pane.
Sundej je. Dej mi je.
Ty jsi první chlap co znám, který mi chce sundat brýle dřív, než oblečení.
Dej mi je.
Sundej je ty.
Sluší ti.
Takovou ženu chci namalovat.
Proč jste mě vybral?
Co tím myslíš?
Víte co myslím.
Ze všech těch modelek, proč jste vybral mě? Jen, že Camille je o dost hezčí než já.
Každý si vybírá ji, protože, bože, je překrásná.
Krása není to, co hledám.
No, to je úleva.
Chci říct, že to není to nejdůležitější.
Tak co teda ?
Přirozenost.
Dobrá odpověď.
Tak začněte. Máte 3 hodiny.
Děkuji moc.
Moje číslo je na vizitce, pokud budete mít nějaké otázky.
-Děkujeme. -Děkuji.
To bylo horší než jsem myslel.
Jedna rána za druhou.
Nejdřív hrabalové, pak čumilové.
Dobrá. Takže ty psí dámy mají zájem.
Půjdu na vzduch. Chceš něco?
-Dobře. Potřebujeme mléko. -Mléko.
Co jsi říkala?
-Ty psí dámy mají zájem. -Dobrá.
A pak ti stejnosvetráci.
Oba se zajímali o finance.
Ale upřímně, nemyslím si, že si byt někdo skutečně koupí, s tím co se děje.
Proboha.
Promiň, ztratila jsem přehled o čase. Za hodinu se vrátím.
Šlo to dobře? Že?
Dobře? No nevím...
Jsme tu s Debbie Hoffmanovou. 26 letá barmanka minulou noc strávila několik otřesných minut,
když byla rukojmím podezřelého teroristy Abdula Pamira.
Co se přesně stalo, Debbie ?
Už jsem chtěla zavřít kasu, ale nějaký muž vešel do baru.
Říkala jsem mu, že otvíráme až za hodinu, ale on nechtěl odejít.
-Měl u sebe bombu ? -To nevím.
Myslíte, že mohl mít pod sakem bombu ?
Nevím. Možná.
Co se potom stalo ?
Vypadal dost vyděšeně.
Šel ke kase a sebral všechny peníze.
Skoro 200$.
-Křičela jsem, ať to vrátí. -Ale to neudělal.
Ne. Něco mumlal a běžel ke dveřím.
Co říkal ?
Kdo ví ? Neumím muslimsky.
Děkuji, Debbie.
Podle ní je muslimština nějaký jazyk.
Tak tady to máte. Nepříjemná zkušenost.
Tak to by měla být diplomatkou.
Zůstaňte s námi. Jsme hned zpátky...
To je Lily. Ty psí dámy nám dali nabídku!
Vážně?
Kolik?
-850 -850?
Dobře... jenom?
Je to jen nabídka. Nic víc.
No, já nevím. Co myslíš? Vezmem to?
Kam spěcháš?
Jsme v tom teprve 20 minut.
To jo, ale jestli se ten šílenec někde odpálí, tak už lepší nabídku nedostaneme.
Teta Ruth má pravdu.
Jestli je ten chlap terorista, tak bych počkal, dokud to vše nepřejde, nebo se někde neodpálí.
Ceny se pak zase vrátí nahoru.
No jak chcete, je to vaše volba.
Počkat! Někdo mi volá!
Ano.
Neměli bychom o tom popřemýšlet?
Ani ne.
-Ne? -Ne.
Proč ne?
Protože to je málo.
Dobře, teď volali ty stejnosvetráci,
a nabízejí až 875.
875?
Ale musíš se rozhodnout hned, protože se nechtějí s nikým předhánět.
Takže na to máme 15 minut.
Co máme teda dělat?
Takže, teď zavolám stejnosvetrákům a řeknu jím o nabídce psích dam.
A pak zavolám psím dámám a trochu je popudím.
Začíná v tom být zmatek.
Klid! Takhle se to dělá.
Pan Hewitt?
Zavolám doktorovi.
Řekne ti to samé, co ti říkal před hodinou.
Ruth, musíš se naučit být méně starostlivá.
Já jsme ráda starostlivá. Cítím se pak klidnější.
Mám dobré a špatné zprávy.
Psí ženy dámy psaly, že to asi odmítnou.
Stejnosvetráci říkali, že to ještě musí prodiskutovat.
A ty dobré zprávy?
Třetí strana učinila nabídku.
Kdo?
Ta žena s modrými legíny.
A to byla která?
Psycholožka.
Jo, ta.
Kolik nabízí?
885.
Dobře. Máme to vzít?
Může z toho být i souboj o to, kdo dá víc.
A když tohle začne, tak vše ostatní jde stranou.
Jednou mi nabízeli i svého prvorozeného.
Zavolám psím dámám a stejnosvetrákům. Řeknu jim o té nové nabídce.
Potom zavolám modrolegínce a řeknu jí, že zvažujeme její nabídku.
-Bože. -Zdravím...
Co?
To je jak když mluvíme o Indiánech z Divokýho Západu.
Modrolegínka a Osamělý Orel.
Přestaň.
-Dvojí Svetr a Běžící Pstruh. -Přestaň.
Pstruh neběhá.
Fajn! Počkat...
Dostali jste mou zprávu?
-Ano, ale jde o to, že nemohu... -Rozumím. Já.. ehm... zeptám se.
-Měl bys dávat pozor. -Dobrá, nashle.
Dobře. Máme tu...
Vydržte.
Prosím?
Lily? Zdravím. Půjdeme na 886.
Dobře.
886. Řeknu jim to.
Dobře, děkujeme.
Mockrát děkuji.
Dobře, jsme na tom takhle.
Stejnosvetráci nabídli 886.
Vidíš? Měl jsi pravdu.
Pořád navyšují.
Jdou do vysokých čísel
Ale první mě volaly ty psí dámy.
Co říkaly ?
Chtějí znát cenu, za kterou jím to hned prodáte.
-No... -Ne, ne, ne...
Řekni, ať dají nabídku, a my to prodáme těm, co nabídnou nejvíc.
Takhle to funguje.
To zní dobře.
Lily Portman a spol. Prosím, vydržte.
Budu tě průběžně informovat. Jestli půjdeš ven, vem si mobil.
Lily Portmanová. Jak vám mohu pomoci ?
Ano.
Tohle mě bude chybět. Podívej.
Tak proč se stěhujeme ?
Já...
Vydrž.
Haló?
Tady doktor Kramer.
Dorothy se probrala. Přišla k sobě a pije vodu.
Ano, to je skvělé.
Ale zatím jsme ji neviděli chodit.
To není dobré, že?
Podívejte...
Kdy se za ní můžeme podívat? Zítra?
To by bylo dobře. Můžete přijít zítra ráno?
Dobře, to by bylo skvělé. Děkujeme doktore.
Dobře, dobře.
Nevzdává se.
Jo. A co jiného jsi čekal od naší malé holčičky, co ?
Jo, jo.
Musí být vyděšená.
Jo. Neví kde je.
Neví kam půjde.
Jako my.
May říkala, že přivezou Jacksona. Vrátil se z Havaje.
Podívej na to.
Bůh nám pomáhej.
Je to hodný kluk.
Není to kluk.
Je to 49 letý muž a žije s rodiči.
U rodičů.
Dobře, dobře. Já vím. Má to těžké.
Všichni to máme těžké.
Lásko, možná by sis měl promluvit s Larrym o svých obrazech.
Chceš říct o mém binci.
Ne. O tom teď nemluvím.
Chci říct, že až se přestěhujeme, tak s tím budeme muset něco udělat.
Nikdo ty věci nechce.
Co?
Nikdo to nechce.
To nemůžeš vědět.
Asi to vyhodim.
Je to tvá životní práce. Ach bože.
Ty se nikdy nezměníš, co?
Larry prý přistál v 7:00.
Takže jestli nezhoustne doprava, tak by se s tebou mohl sejít ještě před večeří.
Má velký vliv.
Jeho recenze...
Jsou tady všude kolem.
-Kam jdeš ? -Domů.
Co? Vrať se.
Jsi umělec. Každý na tebe čeká.
Všem je moje práce u prdele.
Mě ne.
Tobě nemůže.
Ale může, věř mi.
Až tam přijdeme, nikdo tam nebude.
Moje práce je nudná. Zdlouhavá.
Mluvíš jako kritik.
Proboha, jsi jak malej.
Takhle se budeš chovat pokaždý, když budeš mít výstavu ?
Ne, protože žádná další už nebude.
Nikoho to nezajímá.
Larryho jo.
Jen proto, že je to můj přítel.
Ne. Zajímá se proto, protože si myslí, že se na tom dá něco vydělat.
Tak přestaň kňourat.
A děkuj bohu za přítele jako je Larry.
Měl bych děkovat May. Ta mu koupila tu galerii.
Vážně?
Možná sis měl vzít bohatou holku.
Možná, že měl.
A co jsem místo toho udělal?
Zamiloval jsem se do holky z Brooklynu.
Ježiš. Měl jsi pravdu.
Nikdo tu není.
Alex Carver je tady!
-Ahoj Larry. -Díky Larry.
Ahoj.
Tak povídej. Jak jde práce ?
Pro někoho píše knihu.
Vážně?
Jo, je to kniha o životě.
A jak se píše kniha o životě ?
Platí mi za to a o to jde.
Dobře.
Pravda?
A jak se vede Dorothy?
Pořád nemůže hýbat s nohama.
-Nevím co říct. -To neříkej!
Ach, neplač tak nahlas, mami!
-Jak nahlas? -Mami...
Takhle smutná jsi nebyla ani když byl táta v nemocnici.
-Jo, protože má ráda psy víc než mě. -Někdy to tak je.
Stůl je připraven. Pojďme.
Měl bys jim tu něco nechat.
-Jo, zapomněla jsem říct,... -Postarám se o to. Je to na účtence.
ráno jsme měli ukázku bytu.
Někdo přišel?
Přišel. Bylo jich spousty.
Zas tak moc ne.
Dobře, tolik zase ne.
-Dobře, promiň. -Neřekneme jim to?
-Jo. Proč ne? -Jen do toho.
Říct co?
Udělal jsem z Jacksona svého partnera v galerii.
-Vážně? -Jo.
Fishman a syn.
Partneři.
50-50.
-To je fantastický. -Děkuju.
-Není to úžasné? -Ano, je. Ano.
Jackson se bude dívat na věci z toho mladšího pohledu.
Kromě toho, dnes jsme mluvili o tvé výstavě.
Ano... Řekni mu to ty.
Milujeme tvé obrazy, Alexi.
Každý je miluje.
Jsi úspěšný kolik? 35 let?
Ale?
Ale zrovna teď se tvá práce těžko prodává.
Chci říct, že dnes je zájem spíše o modernější umění.
O portréty už není takový zájem.
Jednou opět bude, ano.
Ale zrovna teď není takový, jako dříve.
Ale jde o to, že... chceš své věci prodat. Že?
Promiň, Jacksone. Já nevím.
Mluvíme o prodeji věcí nebo o umění ?
Nestřílejte po poslovi.
Ne, já jen, že umělci nemalují proto, aby oslnili trh.
Víte co myslím? Umělci malují, aby oslnili sami sebe.
A jestli chceš vést galerii, tak je to něco, co bys měl vědět.
-Jen klid, Ruth. -Ano, já vím.
-Jackson se stará o obchod. -Neboj se.
Přesně, přesně. Galerie je obchod.
Vím co chceš říct.
Říkáš, že by Alex měl malovat to, co lidé chtějí aby maloval.
Přesně tak, ano.
A možná jednou, až se objeví nějaký zájemce,...
ho můžete jít ty a Alex navštívit.
A uvidíte zeď, na kterou si bude chtít malby pověsit.
A můžete se klidně domluvit i na nějakém odstínu.
Zábava.
Ne, takhle jsem to nemyslel.
Jacksone? Jacksone. Ruth si jenom dělá srandu.
Ne, nedělá.
Ne, nedělám.
Nedělám.
Na Jacksona si byla tvrdá.
No, jestli chce pracovat s umělci, tak by si na to měl zvykat.
Je jako Lily. Chce nás už mít z krku.
No, tak jestli to tak je, tak je na nás dát všem najevo, že nikam nejdem.
Nechce se mi stěhovat do Floridy a hrát tam Shuffleboard.
Nebo žít na nějakým blbým golfovým hřišti milion mil od všeho, co známe.
Nikdo se nechystá žít na Floridě.
Tak kam tedy půjdeme ?
Nechtěl bych se probudit a vidět nás na ulici.
Ach, proboha! Nebudeme žít na žádný ulici.
Alexi, proč ty musíš všechno tak dramatizovat ?
Jen se mi nelíbí, že jsou naše životy v rukou někoho jiného.
Tak fajn! Tak s tím tedy něco uděláme.
Vezmeme věci do vlastních rukou.
Tak jo. A jak to uděláme ?
Podívej, vždycky jsme dělali to, co jsme chtěli, ne ?
Jo.
Pravda? Vzali jsme se, i přes to, že to bylo nelegální ve 30 státech.
A lidi z těch zbývajících 20 se na nás pořád dívali. Ne ?
Tak pověz, co je s porovnáním s tím tak těžkého na tom, najít si slušný byt ?
Prostě si koupíme noviny a začnem hledat.
A čemu se tak směješ ?
Co to děláš? Proč se směješ?
Připomínáš mi tu holku s brýlema, kterou jsem kdysi maloval.
-Vážně ? -Jo.
Tak tady ji máš. A víš ty co?
Tentokrát už ze mě ty šaty nesundáte tak rychle, pane.
Vsadíš se?
-Mám to. -Dobře.
Mám to, zvládnu to.
Oh, počkat chvilku.
Tak co myslíš? Kde je...
-Ne, ne. Podívej tady. -Ne?
-Kde ? -Tady, tady.
Takže tenhle je ve... Franklinově ulici?
"Roztomilý"? Co to znamená?
To znamená malý.
Počkat... a co tady?
-Ach ne. -Tady ten, Tady ten.
Podívej, tenhle je v Brooklynu.
Dvě ložnice, spousta místa a světla. To staré domácí kouzlo.
To zní dobře, ne?
To je náš inzerát, Alexi.
No, tak to to budeme mít levný, ne ?
-Myslíš? -Jo. Proč ne?
Nebuď chytrej.
Co říkal táta?
Tvůj otec, má obavy.
Obavy?
Miláčku, prý jsi ještě mladá.
Jsem starší než ty, když jsi se oženila.
A co ty? Co si myslíš o tom, že si chci vzít Alexe?
Já nemám žádný názor.
Jistě, že máš. Pověz.
Jsem spokojená.
Jsi spokojená s mým manželstvím?
A co bys chtěla?
Chci, abys byla spokojená s tou zmrzlinou, co jíš.
Chci, abys byla spokojená s tím pitím, co piješ.
Ale jsi má matka.
Chci, abys byla šťastná, že si beru Alexe.
Víš. Nebo alespoň byla za mě šťastná.
Snažím se.
Tak se snaž víc.
Máma se ti jen snaží říct, že tohle manželství bude složité, Ruth.
A které není?
Je tu stále tolik předsudků, a...
Opravdu, Sáro? Děkuji za informaci.
Mysli na své děti.
Ty mysli na své děti.
Omluvte mě. Promiň, srdíčko.
Řekni tátovi, ať mě nenutí volit mezi svou rodinou a Alexem.
Protože jestli jo, tak mu řekni, že už jsem se rozhodla.
"I hloupé se to může zdáti mě."
Tohle zní dobře, poslouchej.
"Oslnivě prosvícená dvojložnice, vestavěné knihovny,"
"okení sedadla, spousta světla při východu slunce."
-To je pěkné. -Jo.
Kde to je?
Je na 73. a První.
Budeme žít v Manhattanu?
No, myslím, že by to pro nás byla dobrá změna.
A měli bychom blízko k Larrymu a May.
A kolik chtějí?
No, je to dost... stojí 1 100 000$.
-Já vím, ale... -To si nemůžeme dovolit.
Ano, ale za prohlídku nic nedáme. Nic za to nedáme.
Koukni na ni.
Poznává nás, lásko.
No podívej. Ahoj.
Ještě nechodila, ale...
je vidět, že vás ráda vidí.
Jistě, že je. Jistě, že je.
Ahoj, Ahoj.
Podívej na ni. Má obvazy.
-Můžu se jí dotknout, doktore? -Jistě.
No jo.
Ty jsi hodná.
Ještě vydrž, holka.
Vydrž ještě, slyšíš?
Ty jsi ale hodná holka.
Ještě vydrž.
Hodná holka.
Bude chodit. Vím to.
Jistěže. Nevzdává se, jako ty.
Jako my.
-Co je to ten dětský pokoj? -Co tím myslíš?
Je tam palanda?
No, jestli jo, tak si můžeš vzít tu horní. Tady to je. Tady to je.
To si děláš srandu.
Ne, tady je to. No, v novinách to vypadalo líp, ne?
Ztrácíme tu čas.
Ale notak. Už jsme tady, tak se podíváme, ne?
Počkat, který...
Už to bzučí.
Jo. Fajn. Zládnu to.
4C.
4C?
Určitě?
Tak to tam stálo.
Dobře.
To je...
Jdi.
Dobře. Už jdu. Už jdu.
Ani se neobtěžujte.
Tak se na to podíváme...
To jste zase vy.
Vypadá to tak.
Tady to není tak pěkný jako u vás.
Není?
Kde máš mámu?
Co myslíte? Leží na posteli.
Jak se daří vašemu pejskovi?
No, zvládla operaci, ale...
stále nepohnula s nohama.
Pohne.
Myslíš?
Jo.
O těhlech věcech něco vím.
To vidím.
Půjdu za mámou.
...tentokrát v taxíku.
Nyní se spojíme s Loganem Crawfordem,
který se teď nachází pod Franklinovou ulicí u opuštěného taxíku.
Co se děje?
Pamir. Ukradl taxi.
-Kdy ? -Dnes ráno.
Vážně?
...vysílám zpod Franklinovi ulice.
Podle řidiče byl pan Pamir velmi nervózní a stále se ptal na to, co dělá policie.
Také se ptal svou rodinu, a prý ho slyšel říkat modlitbu.
Je nevím. Možná bychom to měli dát za těch 885.
Té modrolegínce.
Nikam přeci nepospícháme.
Dobře.
To jsou oni. Viděl jsi je?
Už o ten náš byt nemají zájem.
Tohle nevíš.
No, jsou přece tady, ne?
Jen zkoumají jiné možnosti.
Jsem z celé té věci už tak rozladěná...
Chceš se tam jít podívat?
Jestli je to tam taky tak hrozný, tak ani ne.
Ale notak, nebuď takový. Jen se díváme.
Jo. Jen jsem netušil jak špatný to může být.
To je ten poblíž nás. Pamatuješ?
Však víš. Ta prosvícená dvojložnice.
Jo. Nejspíš je to v suterénu.
Je v suterénu. Jo.
Tak jo. Myslím, že je to tady.
To nevypadá špatně.
A je v devátém patře.
Tak vysoko jsme ještě nežili.
Jak se... Jo už vím. Vincent, že?
Tak jo.
Jo. Myslím, že to je ono.
-Pojďme. Pojďme. -Oh, promiň.
Tady máte leták, jestli chcete. Jistě.
Tady je to o dost lepší.
-Opravdu. Neříkala jsem to? -Jo.
Podívej na ten vstup.
Líbí se mi tenhle styl vchodu.
A to světlo?
Jo. Moc pěkné.
Dneska tu není moc světla.
Lásko. Půjdu se podívat po nějaké vodě a vzít si prášek.
Dobře. Dobře.
Zdravím.
Hajzle jeden.
Ukažte.
Oh, ahoj.
Proč se to tak špatně otevírá?
Dětská pojistka.
No jo.
Líbí se vám tu?
Lepší jsme zatím neviděli.
Dej to tam.
Ale pořád není tak pěkný jako váš.
Žádný není.
Doufám, že najdete nějaký, který se vám bude líbit.
I já.
Až takový najdeme, tak tě pozvu na čaj.
-Co ty na to? -Super.
Oh. Promiň.
Tak jo. Tady se mi moc líbí. Opravdu.
Pojď. Chci ti něco ukázat. Chci ti ukázat jeden pokoj.
Podívej, lásko. Podívej.
Jo.
-Promluvím si s agentem. -Dobře.
Tak jo. Jdu tam.
Jo.
Nikde nebude výhled jako u nás.
Ale možná jsme s Ruth už viděli vše, co jsme potřebovali.
Možná jsou jen pro mladší.
Pro ty, co se pořád mají na co se dívat.
Dobrá. Budeme vás večer čekat. Děkuji.
Tady je. Tady je.
Oh, zdravím. Promiňte.
Já a můj manžel máme velký zájem.
No, nemusím vám říkat, že je tu opravdu spousta zájemců.
Ano. To vidím.
Budu k vám upřímná.
Můžete si to dovolit?
-Co tím myslíte? -Jen se ptám.
Já jen, že vám nikdo nedá hypotéku na 30 let.
My hypotéku nepotřebujeme.
Dobrá. Tak něco nabídněte.
Majitelé jsou ochotni zvážit vše.
Ale nabídky přijímají jen do 15:00.
To je za 2 hodiny.
Když hned něco nabídnete, tak to spolu prodiskutují ještě dnes.
-Dobře? -Dobře. Děkuji.
Děkuji moc.
-Madam? -Ano?
Spousta lidí ještě k nabídce přidá nějaký osobní vzkaz.
Jaký osobní vzkaz?
Něco, co by mohlo přesvědčit majitele, že by to měl prodat právě vám. V případě, že to bude nerozhodně.
Klidně se nebojte mluvit ze srdce.
Co říkáš na tu, co s náma mluvila, jako když nic nevíme?
Vsadím se, že máme víc peněz než všichni tam ti mladí podnikatelé.
Ale jen chci vědět. Co si o tom myslíš?
Líbil se mi.
-Vážně ? -Jo.
Tak jim dáme nabídku.
Jakou? Ještě jsme ani ten náš neprodali.
Ne, ale prodáme.
Prodáme. Už máme pár nabídek.
Slyšel jsi. Ta makléřka říkala, že prodiskutují všechny nabídky přijaté do 15:00.
Notak. Nedívej se tak.
Všechny nabídky do 15:00.
Je to překrásný byt.
Jo. To je dobře.
-Je tam spousta světla. -Ano. Je tam světlo.
Je tam výtah. Víc pokojů. Nová barva.
Lásko, notak. Jdem do toho.
Zdá se, že ho opravdu chceš.
V tom případě zajdeme za jiným doktorem.
Proč?
Řekl by to samé, co ostatní.
Třeba ne.
Ty víš, že ano, Alexi.
Je to ta nejpřirozenější věc na světě a já ji nejsem schopná.
Moje máma, moje sestry,
oni všichni je mají jedno za druhým, jak na běžícím páse.
Nepotřebujeme děti.
Nikdo nepotřebuje děti, Alexi.
Lidé je chtějí.
Já je chci. Ty je chceš.
Kurva!
Jsem jedno velký selhání.
Ty nejsi žádný selhání.
Zklamala jsem tě.
Nikdy jsi mě nezklamala, Ruth.
Vidím to na tobě.
Přestaň to říkat.
Máš třídu plnou žáků, to jsou tvé děti.
To není to samé.
Tak já.
Já jsem tvoje dítě. Vždycky mě říkáš, jaký jsem děcko.
No, to jsi.
Líbí se ti, že?
Líbí. A lásko, přiznej, že i tobě.
Já vím, já vím. Není to to, na co jsme zvyklí, ale takové místo už nikde nenajdeme.
Ani nic lepšího už nenajdeme.
Alexi, chci jen říct... je to jen... nabídka.
Není to závazek.
Já jen... však víš... už nenajdeme...
Odmítnou ji.
Věř mi, odmítnou ji.
Tak fajn. Jdem do toho.
Vážně?
Jo. Zavoláme Lily?
Ne. Já jen... Říkal jsi, že bychom to měli zvládnout sami.
Taky si to myslím, ale musíme být chytří.
Kolik myslíš, že máme nabídnout?
-No... -Myslím...
-Nesmí to být moc málo. -Já vím.
Ale ani příliš, protože pak už bysme dál nemohli.
Takže něco mezi, ne?
Přesně tak.
Já nevím. Podívej, dala bych 900 000$.
To je málo. 910.
Myslíš? No, nevím.
No...
Myslíš? 910?
920. Ne, ne. 920.
To je moc. To je opravdu moc.
-Lásko, tak chceš ten byt nebo ne ? -Jistě. Určitě ho chci.
Chci jít do toho. Jo.
Tak 920.
920.
Ne, ne. 925. To vypadá líp.
-Wau. Poslouchej se. -Co?
Zníš jak nějaký dražitel.
Dvacetpět? Dobrá, slyším 930?
Jo. Jo. 930.
930?
To je o dost lepší.
Vždyť, o co jde? Jsou to jen peníze.
Špatně se to píše, když ani nevím co mají ti lidé rádi.
Napiš, že jsem senilní a že chci žít u ZOO.
Mluv vážně, prosím.
A co jim darovat lavičku s jejich jménem ?
Tak jo.
Jen napiš, že se nám tam líbí.
Televizní zprávy. Barmanka Debbie Hoffmanová, která tvrdila, že Abdul Pamir vykradl její kasu, byla nyní obviněna z krádeže a z matení policie...
poté, co se přiznala ke krádeži peněz z kasy.
Jo.
Tušil jsem, že na tom něco nesedí.
Alexi? Bože. Alexi?
Co?
Máme ten byt!
Cože? Už?
Jo. Není to skvělé?
Chtějí, abychom přišli hned se šekem.
Teď hned?
Takhle to řekli.
-Já nevím. -Co nevíš?
-Myslím, že bychom měli počkat. -Na co?
Nechceme přeci někomu dávat peníze s tím vším kolem.
Víš co? Příjdeme o něj.
-Tohle nechceme. -Nepřijdeme o něj.
A co mám tedy říct té makléřce?
Jen řekni, že... že... že...
Co?
-Řekni, že tam teď nemůžeme jet. -Tak vezmou hned tu další nabídku, Alexi.
Ale nevezmou.
-Ale vemou. -Nevemou.
Počkej. Nezvedej to.
-Ne. Nezvedej to. -Proč?
Majitelé už začínají být neklidní.
Jestli brzy nezavoláte, tak dají prostor jiným nabídkám.
Slyšel jsi, co říkala? Vezmou jinou nabídku.
-Blafuje. -Neblafuje.
Právě teď blafujeme jenom my.
Notak, lásko. Jsme už tak blízko. Nemůžeme teď couvnout.
Poslední věcí co potřebujeme, Ruth, je, aby nás někdo do něčeho tlačil.
Nikdo nás do ničeho netlačí.
Řekl jsi, abychom vzali věci do vlastních rukou.
Já vím, co jsem řekl.
Prosímtě, podíval by ses na mě ?
Včera jsi celý den mluvil jen o zastrašování, a o tom, že skončíme na ulici.
Včera večer jsme se konečně odhodlali pohnout se z místa, ale jen, když budeme mít absolutní kontrolu.
Takže jsme se na pár míst podívali. Potom jsme narazili na jedno, které se nám zamlouvá a dali jsme nabídku,
a zázrakem jsme ho dostali. Dostali jsme to místo a ty teď chceš ustoupit ?
Podívej, jestli chceš mít něco pod kontrolou, tak takhle se to dělá, lásko.
Ruth, já jen říkám, že je to spousta peněz!
Já vím! Ale jestli teď ustoupíme, tak budeme jak nějaká banda starých hlupáků.
Haló? Je někdo doma?
Haló? Oh, bože.
Venku jsou všichni jako šílený!
Kéž by už toho chlapa našli. Ježiš.
Tak jo. Je to takhle.
Modrolegínka...
nám jako poslední dala nabídku za 885.
Ale ty psí dámy volaly, že by se rádi za pár minut stavily a daly nám protinabídku.
Zdá se, že to chtějí vyřídit osobně, protože chtějí udělat takovou...
Co se děje?
Teto Ruth, co se stalo?
Dnes ráno jsme viděli jeden byt.
Co tím myslíš?
Šli jsme na prohlídku do jednoho bytu a... líbil se nám.
Vy jste dnes šli na prohlídku bytu?
Jestli jste věděli, že jste už připraveni... Tomu nerozumím.
Proč jste mě nezavolali?
Co? Tak počkat. Nepotřebujeme tvoje svolení.
Ne, to chápu. Ale já mám také byty k prodeji.
Mám jich hromady a pro vás jsem udělala spoustu práce.
Tohle není jednoduché.
-Proč jsi mě nejdřív nezavolala teto Ruth? -Je mi to líto, Lily. Opravdu mi je to líto.
-Nevím co jsem si myslela. -Nebyl to její nápad, ale můj.
Víte, byt by pro vás také nemusel být to nejlepší. Jsou tu i jiné...
Blbost! Tak počkat. My se rozhodneme, kde chceme žít.
Dobře. Dobře. Jak chcete.
Kde je? Ten byt co se vám tak líbí.
Je v Manhattanu.
Jo. Je na 73. a První.
Je překrásný.
A kolik chtějí?
-Milion, sto. -Milion, sto.
-Já nevím. -Dali jsme jim nabídku.
To snad ne.
No, přijali ji.
A kolik jste nabídli?
930.
A oni to vzali?
-Jo. -Jo.
To není špatné.
Takže jsme až takový hlupáci, co?
Dobře. Dobře.
Buďme minutku realisté.
Dneska si už moc lidí nekoupí byt dřív, než prodá ten, co už má.
A už vůbec ne s tím, co se venku děje.
Kdo je ten agent?
Mám vizitku. Počkat. Vím kde je.
Vím, že ji mám. Počkat.
Je to žena nebo...
Ne, ne. Počkat.
Jo.
Dobře. Miriam.
-Miriam... -Carswell ?
-To je zvíře! -Co?
Sežere vás k snídani! Co vám řekla?
Chtějí po nás šek.
Jistě že. Kdy?
Hned teď.
Co jste jim řekli?
No, ještě jsme jim nevolali.
Ne, ale počkat. Ten byt chceme.
Tak pak je třeba prodat tenhle co nejrychleji.
Dobře, dobře. Nechte mě chvilku přemýšlet.
Já... Jo! Zavolám Miriam. Jo. Nechte ji na mě.
-Bože. Je naštvaná. -Ahoj Miriam...
Nechápu proč s nimi nemluvila před námi.
Doufám, že jsme ji neurazili.
Nechci, aby se dohadovali za našimi zády.
Ve skutečnosti jsem ani ten protokol nečetla. Jen jsme našli byt, který se nám zalíbil a...
To přežije.
Dobrá, takže je to takhle.
Přesvědčila jsem Miriam, že to myslíte vážně, ale že musíte zpomalit.
Připomněla jsem jí kolik vám je.
Ujistila jsem jí, že se tam všichni sejdeme v 17:00.
Dobrá. Kolik je teď?
Kolik to... Je 15:30.
-A ty psí dámy tu budou každou chvíli, takže... -Počkej, počkej, Lily.
Nejdeme na to moc rychle?
Mám vám snad připomenout, že to vy už chcete koupit nový byt?
Takhle to funguje. Kořist žere kořist. Kdo zaspí, ten nic nemá.
Dobře.
A ještě něco...
Řekla jsem Miriam, že to já jsem vám doporučila ten byt.
Tak jí to potvrďte, kdyby se ptala.
To nejmenší, co pro mě můžete udělat, je pomoct mi na tom získat nějaký podíl.
-Dobře. Chci říct, samozřejmě. To je fér. -Dobře.
Takže, dejte mi vědět hned jakmile vám dají ty psí dámy nabídku.
A nepovolte, dokud vám nenabídnou alespoň 950 000$,...
protože tolik potřebujeme, aby tohle klaplo.
9 5 0.
Jinak jsme v loji.
Páni.
Tý se vážně pusa nezastaví.
Policie je možná o krok blíže dopadení teroristy Abdula Pamira.
-Právě byl uveřejněn záznam z bezpečnostních kamer, kde je možné spatřit Pamira, jak se dívá přes rameno, a jeví známky nervozity. -Bože.
-Zvonek -Já vím, já vím.
Pozor. Uhni, hezoune.
-Zdravím. -Zdravím.
Doufám že nevadí, že jsme sem takhle vtrhly.
Cvičíme Harolda v parku.
Přišly jsme se sem dohodnout.
Dobře. Pojďte dovnitř. Chcete něco k pití?
-Cokoliv. -Ach ne, nechceme obtěžovat.
-Tak už jí to řekni, Annie. -Jo.
Víc už dát nemůžeme.
Jak se má váš pes?
No, pořád je to nic moc, takže...
-Oh. To je mi líto -To je v pořádku.
S Haroldem je to také nic moc.
-Ve škole. -Má poruchu učení.
Si myslíme.
-Dej jí to... -No, oni...
Tady máte. To je dopis od nás.
-Pro všechny případy. -Dobře. Děkuji.
Harolde. Promiňte.
Děkuji.
Harolde, soustřeď se.
Slyšíš?
Ten dopis neotevírej, dokud nebudeš znát tu nabídku. -Cože?
Říkám, abys ten dopis neotevírala, dokud si nepřečteš kolik nabízejí.
Neboj. Otevřeš to prosím ?
Haló.
Ahoj Lily.
Jo.
Nabízejí 950 000$.
Dobře.
Jo. Dobře. Dobře.
950.
Fajn. To je dobře. Fajn. Ahoj.
To je úžasné. To pak může klapnout.
Zavolá jim Lily a řekne jim to ?
Nejdřív zavolá ostatním a zjistí, jestli nenabídnou víc.
Jo?
Co?
Ne. Řekni, ať si nechají svůj usmolenej tisíc.
Vydrž. Počkej.
Co? Lily? Co se stalo?
Ty stejnosvetráci nabídli 951 000$.
Ale jsou tu i dobré zprávy.
Doktorka Gilbertová ti napíše e-mail se svou nabídkou.
Počkej. Dobře, ale kdo je doktorka Gilbertová?
-Modrolegínka -Ach ne.
Hned, jakmile se ji dozvíš, tak mi dej vědět. Za půl hodiny se musíme dostat do toho druhého bytu.
Dobře. Dík.
Měj se.
Zkontroluješ e-mail ?
Jo. Ještě pořád umím používat internet.
"Vážený pane a paní Carverovi,..."
má partnerka a já žijeme v New Yorku teprve pár let.
A jak možná víte lépe než ostatní, nebylo to vždy snadné.
Pokoušíme se o adpoci už téměř 6 let a zdá se, že již brzy budeme mít malou dcerušku.
Malou holčičku z Indie.
Pracovna vašeho muže by pro ni byla skvělým místem.
Se spoustou světla a lásky.
Prosím zvažte naši nabídku a nechte nás žít ve vašem nádherném bytě. -Sakra.
-Copak, lásko? -Ruth, pojď to udělat.
Pusť mě k tomu. Pusť mě k tomu.
-Pusť mě k tomu. V pořádku. -Udělej to. Udělej to.
To je v pořádku.
Tak jo. Tak jo.
Tak jo, dobře. Modrolegínka nám poslala nabídku.
Kolik ?
960.
Devět... to je dobrý.
No... já nevím. Jo.
Copak? Jsi zklamaná?
Ne. Já jen...
Lásko, četla jsem ten jejich dopis.
A myslím, že bychom jim měli dát šanci...
na lepší nabídku. Já jen...
Ruth. Slyšel jsem je, jak říkají, že víc už nabídnout nemohou.
Vidíš. Říkal jsem, abys ten dopis nečetla.
Já vím. Ale adoptují malou holčičku.
Ale tahle nabízí o 10 000$ víc!
Ale vážně chceme, aby tu někdo takový žil ?
-Lásko? -Jen se ptám.
Ruth? Mluvíme o 10 tisících.
Celé dny jsme házeli číslama sem a tam, jakoby nic neznamenaly.
850, 900, 950.
Kotě, my nejsme bohatí.
Musíme myslet reálně.
Já vím. Máš pravdu. Já jen...
Jen si přeju, abychom jim to mohli dát.
Já si přeji spoustu věcí.
Přál bych si, abychom ho mohli dát těm, co ho potřebují.
Přál bych si ho dát té ženě, co tu ležela na posteli, a její holčičce.
A ze všeho nejvíc bych si přál, abych mohl běhat po schodech jako za mlada.
Dobře.
Tady je. Zvládnu to. Mám to.
Haló?
Ano, ano, doktore.
Cože?
Vážně?
Co? Cože?
Vážně?
-Chodí. -Chodí?
Chodí?
Ano. Dorothy chodí!
Já to věděl.
Plácnem si.
-Něco ti řeknu. -Co?
Hned jak jim dám ten šek,...
Jo.
-...už není cesty zpět. -Já vím.
Všechno se změní.
K lepšímu, lásko. K lepšímu.
Uvidíme, uvidíme.
Počkat. Tady to je.
Kdo je tam?
Já a můj manžel jsme tu s penězmi.
Haló? Je tam někdo?
Zvonila jsi na správný byt?
Zvonila. Jo.
Haló?
Přišli jsme si koupit byt.
Ano, jsme... Vaše makléřka.
Máme se s ní sejít. Řekla nám, abychom sem přišli.
Já vím kdo jste.
Váš agent tu ještě není. Můžete počkat venku.
Oh, to je hezký. Víš co ? Zavolám Lily.
-Protože tohle je neslušný. -Ne, ne, ne. Někdo jde.
Oh, dobře.
Tohle je...
Volám Lily.
Lily!
Je to tu.
Dobře.
Nechci to vzít. Chci počkat.
Musíme to vzít. Nemůžeme čekat.
Kdo to sakra je?
To je jejich agent.
Řekla jsem nejpozději v 17:00.
Už jdu!
Pro krista.
Skvělý. Včera nás nechají čekat celou noc, ale teď se nemůžou dočkat.
-Zdravím! -Zdravím. Jak jste se dostali dovnitř?
Pán se psem.
Tolik k bezpečnosti. Pojďte dovnitř.
Děkuji.
-Toto je paní Carverová. -Zdravím.
Toto je pan Carver. A já jsem Lily Portmanová.
Zdravím. Jak se máte?
Zdravím. Jsem Lily Portmanová. Jak se máte?
-Potřebuji si promluvit se ženou. -Toto je paní Carverová...
Dobře. Tak pojďme dál.
-Dobře. Děkuji. -Skvělé.
Nechci vzít tu nabídku. Nechci ji vzít.
Nemusíme ji brát.
Já vím. Fajn. Dobře.
Dobře. Tak přejděme k obchodu.
-Ahoj Miriam. -Ahoj.
Takže, máme s sebou šek.
Skvělé.
Co když ho odmítneme?
-Proč by jste ji odmítali? -Počkat.
Chtěli bychom vyslyšet jiné nabídky.
Z jakého důvodu?
Abysme dostali lepší.
Tihle dva nás tu drželi celou noc.
Nikdo vás tu nedržel.
Dobře, dobře. Jen se všichni uklidněme.
Teď jsou tady a lepší nabídkou jste nedostali.
A to nemluvím o tom bordelu, co se venku děje.
Jestli-že odmítnete šek mých klientů, pak bude rozhodnutí na soudu.
A než se tahle věc dořeší, tak už vaše dítě nejspíš vyjde školu. Tohle chcete?
Berem ten zatracenej šek.
Dobře.
Tudy.
Vědí vůbec, co dělají?
Víme, co děláme.
Na koho to mám napsat?
Stephen Vincent.
S "P-H" nebo s "V"?
P-H!
Něco se děje.
To je ta věc s teroristou.
Co se děje?
Zdá se, že ho našli, nebo co.
-Logane, co vidíš? -Proboha!
Podezřelý Abdul Pamir je zapleten do teroristického spiknutí...
Vlastně, támhle teď jde.
-Už ho vidím. Jde ven. -To je on.
Má ruce přes obličej.
-Jo. -Wou.
Zdá se, že se vzdává.
Policie nyní vysílá psa, aby podezřelého zkontroloval,
jestli u sebe nemá bombu nebo rozbušku.
Pes nyní kontroluje podezřelého.
-Počkat chvilku. -Zdá se být dost klidný.
Stejně tam může být bomba.
Pes už odešel.
Zdá se, že nemá bombu, ani rozbušku.
Tak už ho zatkněte.
-Velmi, velmi dobré zprávy. -To je bílá vlajka.
-Konečně ho mají. -Zavřete ho.
Nad námi můžete také slyšet vrtulníky.
Ti nejlepší z New Yorských policistů odvedli svou práci.
Zrovna se mu chystají nasadit pouta.
Sejměte toho grázla.
Střelte ho do koulí.
Ale notak. Podívejte. Vždyť je to jen kluk.
A co jste čekal ?
Nevím. Zrůdu, nebo něco. Ale tohle? A co vlastně udělal?
-Ten hajzl mě stál 50 tisíc. Tohle udělal. -Už to nech být.
Nyní už můžeme být všichni klidnější, když víme, že tento terorista je pryč z našich ulic.
Není moc brzy na to, obviňovat tohoto mladíka ?
Je to jen chudák.
Tenhle chudák mě může víš co.
Věděl jsem, že máme počkat.
To ty jsi říkal, že máme vzít první slušnou nabídku.
Připomínám, že jste povinni vzít nabídku mého klienta.
-Je to tak? -Ano.
-Jen... Dobře. Tak už to podepište. -Podepíšeme.
Jen to podepište tam, kde je to vyznačeno, pane Carvere.
Nic nepodepíšu.
Alexi, jsi v pořádku?
Co tím myslíte, že nepodepíšete?
Myslím tím, že tu věc nepodepíšu.
O čem to mluví?
Pro krista. To snad ne.
My váš byt nechceme.
Alexi, co to děláš?
Co myslíš, že dělám, Lily?
Už mám týhle blbosti dost.
Celý den nás všichni tahaj sem a tam, sem a tam jen proto, abysme sem přišli a poslouchali tyhle dva jak nás tu obviňujou z bůhví čeho.
Nikdo vás z ničeho neobviňuje. Chápu, že...
Počkat, počkat.
Prosím. Nechte ho mluvit, dobře?
Nechceme váš byt. Najděte si někoho jinýho.
Doufám, že za to dostanete rovnou celou miliardu.
No, víte, když se jedny dveře zavřou, jiné se otevřou.
Dobře. Děkuju. Děkuju Lily. Díky.
Alexi? Alexi?
Počkej chvíli. Počkej chvíli.
Padám odsud.
Ne... počkej vteřinku.
Počkej, nemůžeš se přeci takhle vypařit.
Máš pravdu.
Omlouvám se.
Promiň Ruth.
Ale když vidím toho chlapa, jak ustupuje...
Uvědomuju si, že jsme jako všichni ostatní.
Nutíme je do něčeho, co nechtějí. A proč ?
Jo.
Proč se stěhujeme? Proč se takhle honíme?
Nemáme snad pěkný život?
Chtěla jsem jen pomoct. Nechtěla jsem tě zklamat.
To vím. Já vím, Ruth.
Víš, ty se nejspíš dožiješ 100 let.
Doufám.
Nechci žít bez tebe.
Je mi to fuk. To víš, ne?
Je mi fuk, jestli zůstaneme v Brooklynu, nebo budeme žít v Moskvě.
Chci pro tebe jen to nejlepší.
A pro nás.
Pojďme domů.
Bože, tolik tě miluju, ty starý hlupáčku.
Nevím co se tam stalo, ale na tom už nezáleží.
O tohle místo jste přišli. Ale to nevadí, mám spousty dalších.
Ale dobrá zpráva je, že jste zatím nepřijali žádnou nabídku na váš byt.
A to co říkal je pravda, ceny půjdou nahoru.
Teď, když je ten idiot pryč z ulic,
může z toho být i milion, možná víc.
Ne, Lily...
Ne? Co ne?
Je to moc?
-Ne. -Moc málo.
O cenu nejde, Lily. Nic neprodáme.
Co tím myslíte? Mám seriózní zájemce. Znám i lepší byty.
Teď nemůžete couvnout.
Lily,
můžeme si dělat co sakra chceme.
Ale...
Prodej je pro vás nejlepší.
Je nejlepší pro tebe.
Tohle říkáte jen proto, že máte strach.
Nemáme strach. Děláme to proto, protože je to správná věc.
Má pravdu, Lily. Nepotřebujeme teď nic prodat.
Zastav... zastavíte na chvilku?
Co?
Poslouchejte. Nemůžete přeci v tom bytě žít pořád.
Nikde nemůžeme žít pořád.
Ne, ale zatím to tam zvládáme.
Tohle je přeci směšné.
A co všechna ta práce, co jsem odvedla, Ruth ?
Nevím co na to říct. Je mi to líto.
Tak já teď něco řeknu.
Seš jen starej blázen, co se nedokáže pořádně rozhodnout.
Hele, takhle s ním nemluv!
A ty nejsi o nic lepší!
Děte oba do prdele!
Myslím, že se letos u ní na Den díkuvzdání neukážeme.
Stejně nesnášíš její nádivku.
Chvilku trvalo, než se Dorothy opět postavila na nohy.
Ale, jakmile přišla zima, tak jsme se opět vydali na naši obvyklou procházku.
Ahoj. Myslela jsem si, že jste to vy dva.
Ahoj. Co tu děláš?
Co myslíš, že dělám, lásko?
Koukni na sebe.
Dostala jsi i nějakou barvu na zeď?
Vtipný.
Copak? Že by tě ten zlej člověk nenakrmil?
Jo. Už jedla.
To si nemyslí.
No, buď je zmatená, nebo lže.
-Tady. Tak jak to jde? -Uh, dík.
No... jde to.
Dobře.
Můžu se podívat?
Nikdo mi neřekl, že malování bude taková dřina.
Jejda. Tak to promiň.
Zas tak líto ti to není. Tak co myslíš ?
Dobrý, ne?
Jo, vypadá to pěkně.
Vypadá líp než ta šedá, co jsi vybral.
Díky.
Proč pořád kreslíš tuhle stařenu ?
Jakou stařenu?
Správná odpověď.
Koukni na to.
Těch posledních pár dní bylo jak jízda na horský dráze.
A jako všechny jízdy, skončili jsme tam, kde jsme začali.
Připomíná nám to, kdo jsme.
Co máme.
I kdyby nic jiného, tak za tohle to stálo
Možná to tu jednou prodáme.
Přestaneme se kymácet na schodech.
Ale teď se smíříme s tím, co máme.
Důležité je, že jsme tu zase zpátky. Spolu.
Jsme těmi, co jsme byly. Jsme zpátky doma.